СВІДОЦТВО ПРО РЕЄСТРАЦІЮ
КВ №19905-9705 ПР від 02.04.2013 р.
ЗАСНОВНИКИ
НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ЦЕНТР ІНДУСТРІАЛЬНИХ ПРОБЛЕМ РОЗВИТКУ НАН УКРАЇНИ (ХАРКІВ, УКРАЇНА)
Згідно з рішенням № 802 Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення від 14.03.2024 р. зареєстрований суб’єктом у сфері друкованих медіа. Ідентифікатор R30-03156
ВИДАВЕЦЬ
ФОП Лібуркіна Л. М.
РОЗДІЛИ САЙТУ
Головна сторінка
Редакція журналу
Редакційна політика
Анотований каталог (2011)
Анотований каталог (2012)
Анотований каталог (2013)
Анотований каталог (2014)
Анотований каталог (2015)
Анотований каталог (2016)
Анотований каталог (2017)
Анотований каталог (2018)
Анотований каталог (2019)
Анотований каталог (2020)
Анотований каталог (2021)
Анотований каталог (2022)
Анотований каталог (2023)
Анотований каталог (2024)
Тематичні розділи журналу
Матеріали наукових конференцій
|
![](../_img/white-line.png) Соціальні мережі в управлінні соціокультурною діяльністю Козирь Б. С.
Козирь Б. С. Соціальні мережі в управлінні соціокультурною діяльністю. Бізнес Інформ. 2024. №2. C. 332–338. https://doi.org/10.32983/2222-4459-2024-2-332-338
Розділ: Менеджмент і маркетинг
Стаття написана українською мовоюЗавантажень/переглядів: 2 | Завантажити статтю (pdf) - ![](../_img/icon_pdf.gif) |
УДК 316.77:005.336.1:004.738.5
Анотація: Соціальні мережі відіграють важливу роль у сучасному управлінні соціокультурною діяльністю. Завдяки широкому поширенню інтернету та зростанню популярності соціальних мереж ці платформи стали важливим інструментом для спілкування, обміну інформацією, просування культурних подій і залучення громадськості до культурних і соціокультурних ініціатив. Соціальні мережі надають можливість організаціям і культурним інституціям залучати аудиторію через рекламні кампанії, контент-маркетинг, віральний маркетинг та інші методи. Це дозволяє привертати увагу до культурних подій, виставок, вистав, концертів і залучати більше глядачів та учасників. Метою статті є вивчення теоретичних аспектів використання соціальних мереж в управлінні соціокультурною діяльністю, а також аналіз практичного досвіду застосування соціальних мереж у соціокультурній сфері та розробка рекомендацій щодо оптимального використання соціальних мереж у управлінні соціокультурною діяльністю. Методи: аналіз літературних джерел, синтез, системний аналіз, узагальнення, аналіз даних соціальних мереж, контент-аналіз. Встановлено, що соціальні мережі дозволяють зберігати, популяризувати та промовляти про культурну спадщину. Культурні організації можуть ділитися історіями, фотографіями, відео та іншими матеріалами, що розкривають національну і культурну ідентичність. Досліджено, що соціальні мережі сприяють взаємодії між культурними організаціями, творцями та аудиторією. Вони створюють сприятливий ґрунт для співпраці та партнерства, що дозволяє організаціям спільно проводити культурні заходи та залучати публіку. Визначено, що соціальні мережі надають інструменти для відстеження ефективності культурних заходів та аналізу даних про аудиторію. Це допомагає культурним організаціям налаштовувати свої програми та заходи відповідно до інтересів та потреб своєї аудиторії. Встановлено, що соціальні мережі дозволяють створювати спільноти та форуми, де люди можуть обговорювати теми, пов’язані з культурою, мистецтвом, традиціями тощо. Це сприяє підтримці активності громади й обміну ідеями. Зазначено, що використання соціальних мереж управлінням соціокультурною діяльністю також має свої виклики і ризики. Наприклад, можливість поширення недостовірної інформації або негативних відгуків може негативно вплинути на репутацію культурних організацій. Тому важливо бути уважними та вмілими в управлінні соціальними мережами для досягнення позитивного впливу на соціокультурну діяльність. Нині соціальні мережі служать віртуальним соціальним простором для взаємодії індивідів, у результаті чого формується складна багаторівнева мережа громадянських зв’язків. Інтернет-технології формують нову сферу інформаційної взаємодії, що приводить до появи нових типів соціальних відносин, які розкривають соціальний потенціал громадян. Соціальні мережі стають сприятливим середовищем для прояву громадянської активності, будучи платформою для спілкування індивідів і груп у політичній, культурній та соціальній сферах.
Ключові слова: соціальні мережі, соціокультурна діяльність, інформаційні технології, соціокультурний простір, культурні аспекти.
Бібл.: 11.
Козирь Борис Станіславович – магістрант, факультет післядипломної освіти, Київський національний університет культури і мистецтв (вул. Євгена Коновальця, 36, Київ, 01601, Україна) Email: [email protected]
Список використаних у статті джерел
Москаленко А. З., Губерський Л. В., Іванов В. Ф. Основи масово-інформаційної діяльності : підручник. Київ : КНУ імені Тараса Шевченка, 1999. 634 с.
Григорова З. В. Нові медіа, соціальні медіа, соціальні мережі – ієрархія інформаційного простору. Технологія і техніка друкарства. 2017. № 3. С. 93–100. DOI: https://doi.org/10.20535/2077-7264.3(57).2017.115905
Людвик І. До проблеми нормалізації конституційного статусу ЗМІ в умовах становлення громадянського суспільства. Громадянське суспільство в Україні: проблеми забезпечення правотворчої діяльності : матеріали Міжнар. наук. конф. Київ : НДІ приватного права і підприємництва, 2015. С. 263–267.
Назарчук О. В. Мережеве суспільство та його філософська інтерпретація. Питання філософії. 2008. № 7. С. 61–75.
Науменко Т. В. Соціологія масових комунікацій у структурі соціологічного знання. Соціологічні дослідження. 2003. № 10. С. 13–15.
Олексюк Н. В., Лебеденко Л. В. Використання електронних соціальних мереж у соціально-педагогічній роботі зі школярами. Інформаційні технології і засоби навчання. 2015. Т. 48. № 4. С. 88–102. DOI: https://doi.org/10.33407/itlt.v48i4.1273
Поплавський М. Соціальні мережі як культурно-освітній ресурс. Український інформаційний простір. 2020. № 1 (5). С. 12–27. DOI: https://doi.org/10.31866/2616-7948.1(5).2020.206043
Вершинская О. Н. Существующие модели построения информационного общества. Информационное общество. 1999. № 3. С. 53–58.
Вишневська І. Соціальні мережі як джерело підготовки інформаційно-аналітичних матеріалів. Наукові праці Національної бібліотеки України ім. В. І. Вернадського. 2015. Вип. 41. С. 521–530. URL: http://nbuv.gov.ua/UJRN/npnbuimviv_2015_41_40
Ядов Б. А. О диспозиционной регуляции социального поведения личности. URL: https://studylib.ru/doc/511226/o-dispozicionnoj-regulyacii-social._nogo-povedeniya-lichnosti
Яновский Р. Г. Социально-экономическое ускорение и духовные ценности социализма. Социс. 1986. № 2. С. 7.
|
ДЛЯ АВТОРІВ
Ліцензійний договір
Умови публікації
Вимоги до статей
Положення про рецензування
Договір публікації
Номер в роботі
Питання, які задаються найчастіше
ІНФОРМАЦІЯ
План наукових конференцій
НАШІ ПАРТНЕРИ
Журнал «Проблеми економіки»
|